90-годишнина от Септемврийското въстание в Златарица
![90-годишнина от Септемврийското въстание в Златарица 90-годишнина от Септемврийското въстание в Златарица](http://sever.bg/pictures/1049833_651_367_16x9.jpg)
Областна администрация - Велико Търново
90 години от обявяването на Септемврийското въстание отбелязаха в Златарица.
Областният управител инж. Георги Рачев взе участие в честванията като поднесе цветя пред паметника на участниците в битките, който се намира в местността Завоя. Присъстваха и народният представител Мариана Бояджиева, кметът на община Павликени инж. Емануил Манолов и заместник-председателят на общинския съвет на БСП във Велико Търново Валентин Ламбев. Домакин и организатор на събитието беше кметът на община Златарица Пенчо Чанев.
По стъпките на въстаниците преминаха и над 50 жители на града, а сред гостите беше и Стефан Косерков, внук на убития през 1923 година водач на въстанието Стефан Попстоянов. Прочит на историята от събитията преди 90 години представи запасният офицер Николай Конакчиев.
Гостите пред паметника получиха и книгата на Радослав Радославов "Септемврийското въстание в град Златарица”, излязла от печат по случай годишнината. В нея са проследени събитията отпреди 90 години и обявяването на първото антифашистко въстание в Европа.
Честванията продължиха в наскоро ремонтираната родна къща-музей на Стефан Попстоянов, където Стефан Косерков представи живота и характера на дядо си. Част от мебелите в дома на известния златарчанин са автентични. Къщата обаче е реставрирана след като наводнение събаря стените през 1943г.
За избухването на Септемврийското въстание в Златарица е писано малко, твърдят историци. През 1923 г. в местността Завоя 80 души, начело със Стефан Попстоянов, решават да се вдигнат на оръжие. Разделят се на 3 бойни групи, които трябва да превземат кметството, пощата и военната застава. Още рано сутринта поставените цели са изпълнени, прекъснати са и телефонните връзки към селото. Останалите села от района обаче не успяват да се вдигнат на бунт и подразделение на армията от Търново вече настъпва към Златарица. Въстаниците решават да се оттеглят в Росно, но в кметството забравят списъка с участниците в бойните действия, на който е отчетено полученото от всеки оръжие. Армията успява да ги залови, след което Стефан Попстоянов и бойната група са отведени в казармите във Велико Търново. Там Стефан Попстоянов е жестоко бит и измъчван, след което издъхва от раните си. Останалите участници във въстанието са осъдени, но година по-късно са освободени заради международния натиск.